Когато се промъква в една къща, за да помогне на приятел,
младежът става свидетел на нещо немислимо.
Моят приятел казва: "Той трябва да знае".
"Някой ден невинната му душа ще бъде унищожена".
Действие 8: Нощ в Булон
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
Лошо…
Албер! - Какво те е прихванало?
Извинявай, извиках те няколко пъти, но ти не отговори.
Имаш посетител от Шанз-Елизе. - Графът?
Негово височество каза, че не желае да ви вижда днес.
Някакво съобщение? - Не, господине, нищо конкретно.
Разбирам. А това е?
Господарят ми има нова вила.
Той кани цялото ви семейство на парти по случай покупката.
С удоволствие! Къде е тя?
В Олтейлската гора. - Онази изоставена сграда?
Да. Негово височество отдавна се интересува от нея.
Ако не греша господин Вилфор
преди живееше тук.
Почти се е разрушила.
Когато предишната му съпруга беше жива, тук беше различно.
Истинската майка на Валентин ли имаш предвид?
Тогава беше толкова млада и красива.
Добре дошли и благодаря.
Господин генерале. - Благодаря ви за поканата.
Графе!
Виж ти, виж ти, госпожа Вилфор!
Това е съпругът ми. - Главният съдия, нали?
Казаха ми, че сте помогнал на съпругата и сина ми.
За мен е чест, че сте тук днес.
Не смятате ли, че това място още не е пригодно за партита?
Не, изключително много ценя тишината на това място.
Нека тези трима велики мъже на Париж се насладят на вечерта!
Господин Данглар, банкерът.
Генерал Морсер, гениалният военен.
И вие, господине, гласът на правосъдието.
Има и друга причина, поради която ви поканих тук.
Позволете ми да бъда напълно честен.
Пътешествениците са любопитни по душа.
Би ми се искало да скрепим приятелските си връзки, господа.
Започвам да разбирам защо искате да станете президент, генерале.
Откъде знаете за това?
Бих могъл да съм ви от помощ.
Албер, остави ни за малко. - Но аз…
Имаме важен разговор.
Албер, какво има? Изглеждаш отвеян.
Изглеждаш ми бледа.
Не, добре съм, майко.
Съжалявам, че те накарах да дойдеш.
Чудя се дали графът ме избягва нарочно.
Видях нещо в дома на Валентин.
Надникнах в тайните на графа и госпожа Вилфор.
И?
Графът успя да забележи, че съм там.
Поне така мисля.
Какво от това? - Ужасен съм…
Той сигурно има още много тайни.
Той е мъж като всички останали.
Ти не беше ли там заради Максимилиан?
Това вече не ме тревожи.
Мога ли да се присъединя към вас? - Кой е това?
Ще изляза на чист въздух. - Може би аз…
Какво си им направил?
Кой си ти, момче? - Аз съм…
Капитан Максимилиан Морел, прекрасен войник.
Капитан Максимилиан Морел от армията на Венатики. Приятно ми е!
Семейството ми държи известна фирма в Марсилия…
Какво искаш?
Желая ръката на вашата…
Ти си професионалист, защитник на държавата.
Имаш моето уважение.
Но си преди всичко обикновен човек, а дъщеря ми вече е сгодена.
Надявам се да вземеш предвид тези факти.
Грубост!
Специално от Марсилия за вас.
Та как мина признанието?
Много зле.
Може би тя таи чувства към теб. - Какви тайни си разкривате?
Боше! - Беше доста смело да снимаш
съдията по този начин.
Не обичам, когато хората се палят толкова.
Какви са проблемите на младостта сега?
Как е възможно навсякъде да слушам само за любов и признания!
Погледнете. Между тях е имало нещо преди години.
Главният съдия и майката на Йожени?
Съжалявам, че ви игнорирах. - Няма нищо, не се тревожете.
Много платих за уроците й. Време е да ни покаже резултатите.
Моля ви, изслушайте ме.
Първо трябва да ви се извиня.
Направих нещо ужасно. Трябваше да подбирам думите си.
Какво каза Валентин?
Разплака се.
Не биваше да го правиш ти. Съжалявам.
Валентин те обича. - Невъзможно!
Напротив!
Сигурен съм в това.
Йожени е станала много добра, а? - Не сменяй темата!
Говорихме си с нея онзи ден.
Пак е говорила лошо за мен, нали? - Позна.
Какво? Кажи ми! Кажи ми, де!
Какво искаш от мен сега? - Страх ме е.
Ами ако някой ни види? - Не мога да спра да мисля за детето!
The Eastern Spirit Subbing Squad представя
КРАЛЯТ НА ПЕЩЕРАТА Граф Монте Кристо
Очарователно. Виждам, че музиката е в сърцето ви.
Тъй ли? Графът сигурно познава много талантливи хора.
Благодаря ви за представлението, красива госпожице.
Как се чувствате?
След като дамата вече дебютира, нека ви представя и още един талант.
Това е маркиз Андреа Кавалканти.
Това семейство има наследник?
Неговият баща е мой стар приятел.
Много ще се радвам да го приветствате така, както направихте за мен.
Макар славата на името ми да е благодарение на баща ми,
за мен е чест.
Погледни брошката! Струва поне 5 милиона!
Откъде се взе? - Новият любимец на графа, вероятно.
Сигурно има хиляди таланти!
Сега, дами и господа,
не искам да прекъсвам разговорите ви, но ще помоля за малко внимание.
Купих тази вила, понеже
исках да избягам от шумотевицата на града в спокойствието.
Само че когато пристигнах тук,
открих, че тази къща е много повече, отколкото изглежда.
И какво друго открихте?
Как ли да го опиша най-добре?
Може би най-правилната дума… е "прокоба".
Зададох си много въпроси.
Какъв живот ли са водели бившите й собственици?
Що за неща са били укривани тук от очите на другите?
Любопитството и вълнението
обзеха напълно душата ми тогава.
Да. Няма кой друг да е…
Абсурд! Прокоба?
Господин съдия, нима твърдите,
че не усещате нищо мистично наоколо?
Главен съдия, ако обичате.
Добре тогава, защо да не се уверите със собствените си очи?
В тази къща има една стая,
която е оставена точно, каквато е била преди.
За какво става въпрос?
Вярвам, че тази стая,
е пропита с най-големите тайни.
Груб сте! Тръгваме си! - Почакай!
Стига, стига, не бъдете такива!
Всички знаем добре, че домакинът ни е ексцентричен.
Какво ще кажете, защо не идем да разгледаме тази "лоша" стая?
Почакайте малко!
Ако идем всички заедно, изненадата ще се провали.
Господин Албер!
Да? - Господин Франц!
И госпожица Йожени. - Аз ли?
Ще се разделите на три групи, за да потърсите стаята.
Вие, младите, ще водите по пътя.
Малък подарък ще очаква всеки,
който успее да намери пътека в мрака.
Съгласни ли сте?
Харесва ми! Звучи забавно!
Да опитаме! Нека опитаме!
Господин Албер, съгласен сте, нали?
Да!
Радвам се да ви видя, маркизо. - Изглеждате добре.
Не се разсейвайте. Трябва да сме възможно най-бързи.
Всъщност, г-н Андреа, не съм ви виждал наоколо.
Идвам от далечния изток, където пребивавах досега.
Бях пленен от красотата на онези земи.
Преследвах слуховете за една птица,
която се храни с въглени и снася диамантени яйца.
На всеки 50 години се организира поход, който…
Сега можем да говорим, най-накрая.
Извинете.
Графе? Трябва да поговорим.
Има ли проблем, госпожо Морсер?
Наричайте ме Мерцедес, ако обичате.
Той спомена за някаква дълбока тайна…
Какво ли всъщност има предвид?
Защо се интересувате толкова от Марсилия?
Какво имате предвид?
Едно от ястията тази вечер идваше от там.
Нима не ви е харесало?
Напротив, просто ми напомни за човек, когото някога познавах.
От много години ми се иска да мога да го видя отново.
Но вече започвам да губя надеждата…
Графе?
Вие никога не сте била сама.
Винаги е имало някой, който мисли за вас
Моля ви, не забравяйте това.
Това често ми е носело късмет. Даде ми го баща ми.
Бих искал да го вземете.
Затворен коридор!
Достатъчно е, Албер. Госпожа Данглар е изморена.
Нека се върнем. - Господин Вилфор!
Там има врата!
Това е…
Поздравления!
Вие пристигнахте първи.
Хареса ви разходката
в тази уникална къща, нали?
Изглежда домакинът има лош вкус към забавленията!
Господин Албер, ще можете ли да ми помогнете?
Разбира се!
Благодаря ви за всичко. Сигурно ви е било трудно.
Съжалявам, графе.
За какво съжалявате?
Защото ви шпионирах
в градината на госпожа Вилфор.
Виж ти, видял сте ни, така ли?
Госпожата настояваше да разгледам творението й.
Мислех, че сте ми ядосан!
Нима?
Всъщност и аз трябва да ви се извиня.
Не успях да поговоря с вас днес.
Истината е, че страдам от болест, която прихванах в далечния космос.
Понякога се налага да отпращам гостите и приятелите си.
Това…
Не е толкова сериозно, макар и понякога да изтръпва.
Албер, нека това остане
нашата малка тайна.
Тайна между двама ни.
Разбирам. Обещавам да я пазя.
Добре, а сега да им занесем това ковчеже.
Тук се роди онова дете!
Детето, то ни повика тук отново!
Успокой се! - Но онази нощ, преди 17 години…
Поздравления! Това е подарък от графа!
Госпожо!
Вие…
Откъде се появихте?
Отровно зло ще застигне любовта.
Но аз все още не знам откъде идва то.
Следва действие 9: "Сънувах мрачен сън"
Чакай и винаги се надявай!